Hvis en franskmand døde, hver gang du så på det der, ville krigen være slut.
Gad vide, hvor stor han er blevet nu.
Undskyld.
Når jeg kommer hjem, så skal jeg lave børn-
-igen og igen og igen.
Du skal hjælpe mig med at reparere møllen.
-Vi får ikke ordnet det gamle lort. -Tal tysk sammen!
-Hvad siger du? -Det lyder som en halssygdom.
Hvad er det, du siger til mig, din forbandede pølsetysker?
-Sig det til mig én gang til. -Hold så din kæft.
Du kæftede op på dansk lige foran en Feldwebel,-
Så den her lille selvmordsmission er på grund af dit kartoffelsprog.
-Han stjal min feltration. -Ja, han var sgu nok sulten.
Sig undskyld til ham, og så kommer vi videre.
Entschuldigung.
Tak.
Tænk jer om. Skyd ikke, før det er absolut nødvendigt.
Hurtigt ind, kom tæt på, udslet målet,-
-og kom væk i en fart. Forstået?
Werner, tangen.
Stille! Stille!
Hold kæft! Hold kæft!
Stille!
Werner? Werner!
Videre!
Vi skal udenom.
Løb!
Jes! Jes!
Jes. Jes!
Du skal skaffe noget morfin.
Det kan jeg ikke, Jes.
-Du dør af det. -Ja.
Du hørte, hvad lægen sagde. Jeg kan ikke vende hjem sådan her.
Skaf noget mere! Nu!
-Find noget beroligende. -Nu, Esben! Nu!
-Skaf noget mere nu. -Rolig nu.
Sådan. Sådan.
Giv mig din hånd.
Du er god til at skyde.
-Hvad mener De? -Kuglen har ikke ramt nogen knogler.
Kan De ikke være så venlig at skrive, at jeg ...
At jeg ikke kan bruge armen mere?
Jeg er nødt til at komme hjem til min kone og min søn.
Tror du, du er den eneste, der har familie?
Du er den femte soldat denne uge, som har såret sig selv.
-Er her et problem? -Nej, hr. Feldwebel.
Menig Mikkelsen er bare vred, fordi jeg ...
... sender ham hjem. Vi kan ikke bruge ham her længere.
Vis mig Deres hånd.
I kejserens navn ... Korporal.
Tak for Deres indsats.
Hav en god tur hjem. Det har De fortjent.
Doktor.
-Hvorfor? -Jeg er fra Prag.
Jeg ved også, hvordan det er at kæmpe under det forkerte flag.
-Mange tak. -Ja.
Mange tak, doktor. Tak.
Søster, rens hans sår.
Se, det er far.
Hej, Karl. Hej.
Hold op, hvor er du blevet en stor dreng.
Du er en voksen mand næsten.
Hej.
Flot flyvemaskine, du har. Må jeg prøve at se den?
Undskyld. Undskyld. Det er jeg ked af.
Jeg laver den.
Esben! Kom og hjælp.
-Ja, jeg kommer. -Hej.
-Jeg henter ham. -Gerhard skal reparere den.
Tak.
-Marie. -Hej.
Ja! Kom!
Sergei. Vores russiske hjælper.
-Tak for hjælpen. -Han taler kun lidt tysk.
Du har repareret møllen. Tak.
Nej. Har kun Gerhard hjulpet.
Goddag. Hej, min store dreng.
Er der noget nyt?
Han har ødelagt den.
Han gjorde det nok ikke med vilje.
Det er let at reparere.
-Esben, det ... -Hauptmann Bauer.
-Leder af grænsepolitiet. -Esben Mikkelsen.
Jeg ville personligt byde velkommen hjem. Beklager, hvis jeg forstyrrer.
Har han fortalt, hvor stolt De bør være af ham? Han er en tysk krigshelt.
De må have mig undskyldt.
Naturligvis.
-Kommer I til begravelsen i morgen? -Naturligvis. Vi kommer.
Beklager, jeg forstyrrede.
-Værsgo. -Tak.
Kommer Jes nogensinde til at gå igen?
Hvad skete der dernede?
Du skrev aldrig rigtigt noget om det i dine breve.
Du skrev vist heller ikke alt i dine breve.
Jeg troede, du ville blive glad over, at møllen endelig virker.
Var det Gerhard, der har sørget for det?
Ja.
Har han hjulpet med andet?
-Undskyld, er det et forhør? -Nej, det er et simpelt spørgsmål.
Jeg vil gerne vide, hvis en mand har har været meget i mit hjem.
Vores hjem!
Hvad er det helt præcist, du antyder?
Jeg var væk meget længe,-
-og du vidste ikke, om jeg nogensinde kom tilbage.
Du havde brug for hjælp. Vi er i krig. Vi gør det nødvendige for at overleve.
-Jeg ville aldrig gøre sådan noget. -Jeg har gjort forfærdelige ting!
Og det har jeg gjort for at overleve og komme hjem til dig og Karl.
Og hvad er vigtigere end det?
At vi ikke mister os selv.
Nej.
Jeg tror ikke, jeg kan.
Hvorfor lagde de kurs mod et neutralt land?
Vi antager, at de ikke kunne andet grundet turbulens.
Lad os håbe på det. Jeg har ingen medlidenhed med desertører.
Naturligvis ikke, hr. Müller.
Overvej det end ikke, Gerhard.
Den der model er ny og helt anderledes end den, du fløj i.
Et fuldstændig elliptisk skrog.
32 kilo lettere end det klassiske, flade skrog på D3'eren.
Med de 170 hestekræfter og en kunstig horisont kan hun flyve om natten.
Du skal ikke tilbage til fronten.
Din indflydelse på danskerne her er mere værd for kejseren.
Fordi jeg anholder gamle damer, som har rød-hvide blomster i vinduet?
Det kan Hansen klare.
Jeg hører, at de ikke alle sammen er gamle.
-Der er vigtigere ting. -Virkelig?
At løbe fra det er ikke nogen løsning.
Hvorfor lader du ikke en anden drage i krig?
I krig og kærlighed, min dreng.
I krig og kærlighed.
-Stop. Stop. -Nej, lad mig hjælpe dig.
Fint?
Det er da en smuk dag.
Det ligner ikke dig at sige sådan noget.
Jeg lægger mærke til andre ting nu, hvor jeg ikke bare vader derudad.
Marie, jeg ved godt, det hele er meget nyt lige nu.
Dejligt at have dig hjemme.
Men, Marie, der er noget, jeg har tænkt på.
Der ligger det her børnehjem i Flensborg.
-Synes du ikke, vi skulle ...? -Kan vi tale om det en anden dag?
-Spar nu på kræfterne. -Hej.
-Jeg tager ham herfra. -Tak.
Hvad så, din haltefanden? Er du klar til at blive salvet og tilgivet?
-Jeg vil hellere have en snaps. -En snaps, ja.
Kan du sørge for en snaps? Kirstine siger, at du arbejder på kroen.
Det er rigtigt. Nu serverer hun pilsnere for tyskerne.
Så længe de betaler mig, serverer jeg pilsnere, om vi kan lide det eller ej.
Ja, vi er meget taknemmelige for de tyskere.
Ja. Vores hus ville være solgt, hvis ikke jeg havde serveret pils,-
-mens du var væk.
Hvem har givet dig tilladelse til at tale sådan til mig?
Jeg er stadig din mand.
Gå I bare i forvejen. Vi ses oppe ved kirken.
Du skal være stærk. Du må ikke give op nu, vel?
Give op? Jeg har sgu da ikke mere tilbage at give af.
Hey, du. Stop det der. Stop det der! Stop det!
Vi er hjemme nu.
Vi to.
Vi skal bare lige finde ud af, hvad "hjem" er, igen.
Så ...
De damer. Som altid fortryllende.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Hr. Mikkelsen. Hr. Winther. Velkommen hjem.
Tag det roligt, Hansen. Du forstår vel stadig godt dansk, ikke?
-Det gør mig ondt med din ulykke. -Tænk ikke på det.
Nu ved jeg, hvordan det er at være dig og have en pik, der ikke virker.
Ja ja ...
-Godmorgen. -Godmorgen.
Hr. og fru Schmidt.
Æret være jeres søns minde.
Vores højtærede Hauptmann Bauer har bedt om at få ordet.
Værsgo.
Som min far sagde, kort inden han døde:
Døden er noget, vi alle har til fælles.
Men forældre bør ikke skulle opleve at overleve deres børn.
Min dybeste medfølelse.
Men Gud har i sin barmhjertighed skænket os et lys i denne mørke stund.
Esben Mikkelsen, Jes Winther, velkommen hjem.
For deres heltegerninger i Frankrig har vore helte modtaget-
-Jernkorset af første klasse.
Jes Winther vil modtage en passende erstatning fra kejseren-
-på 80 mark for det offer, han har bragt.
Esben Mikkelsen udviste stort mod,-
-da han ene mand nedkæmpede en kampvogn-
-og førte sin sårede ven gennem fjendens ild og i sikkerhed.
Dette heltemod. Denne passion.
Det er det, vi har brug for i disse svære tider.
Og derfor er det mig en stor ære at fortælle jer alle,-
-at Esben Mikkelsen skal tilbage til fronten, så snart han er kommet sig,-
-for at hævne den smerte, vi alle her kan føle.
Jeg vil gerne invitere alle hen på kroen efter denne andagt.
Der vil vi nok engang mindes den døde-
-og fejre disse brave sønner af Norden.
Tak.
Jeg siger farvel til Marie, og så går vi.
-Jeg vil med dig, mor. -Bliv her.
Karl, bliv hos din far.
Skål, du brave søn af Norden.
Idiot.
Hvem fanden er det, der er en idiot her?
-Er du blind? -Karl, bliv her. Karl!
Er du blind?
Du giver ingen mening.
Giver det, der sker der, mening? Karl taler allerede flydende tysk.
Er det ikke rigtigt?
Og nu sender tyskeren dig tilbage til Frankrig.
Esben!
Esben, som jeg lige sagde til din kone ...
-Kom, Karl. -Vent.
Måske er du alligevel ikke så stor en helt.
Når det kommer fra en mand, der skjuler sig for krigen,-
-så klinger det temmelig hult i mine ører.
Juli 1915. Lunéville.
Og?
Og må jeg så se din hånd?
Kirstine!
Stop! Kirstine!
Stop.
Hvad vil du?
Jeg kan ikke kende dig.
Og nu skal jeg vente på dig igen.
Du skal ikke vente på mig igen. Jeg skal ikke tilbage til den krig.
Hører du, hvad jeg siger?
Jeg dør dernede.
Jeg skal være her ...
... med jer.
Jeg vil være ham, der reparerer møllen.
Jeg vil være ham, der vågner i vores seng om morgenen ved siden af dig.
Og kysser dig.
Jeg vil være Karls far.
Det er mig.
Vi krydser Lillebælt. I morgen tidlig drikker vi morgenkaffe i Danmark.
Og hvad med møllen? Hvad med vores hjem?
Vores hjem? Det er os tre sammen.
Hvad hvis vi gør som familien Vesterhøj?
Han overdrog gården til hende. Så kan de ikke tage den fra hende.
-Han kommer hjem, når krigen er ovre. -Ingen ved, hvornår den er ovre!
Jeg har været væk i mere end tre år. Jeg kan ikke mere.
-Esben, den er låst. -Nøglen er oppe hos Tobias.
Gem jer der.
Jeg har virkelig brug for din hjælp, Tobias.
Jeg skal bruge din båd.
Jeg dør, hvis jeg ikke kommer væk herfra.
Jeg glemte nøglen. Vent nede ved jollen.
Ja, han er her nu. Han bad om nøglen til min båd.
Han vil krydse Lillebælt og tage til Fyn i Danmark.
Javel.
Kom. Tobias har stukket os. Kom. Kom nu!
Satans!
Så Tobias mig og Karl?
Nej.
-Hvor er Esben? -Det ved jeg ikke.
Gør nu ikke det her sværere.
Lige pludselig var han borte. Vi har været ude at lede efter ham.
Jeg tror, han er flygtet til Danmark.
Passer det, Karl?
Tag ham med ind, så han kan få varmen.
Hvad hvis Mikkelsen forsøger at flygte over broen?
Vi har vagter posteret der. Der kommer han ikke over.
Rid ud til fyrtårnet, og led efter ham. Vi skal finde ham.
-Javel. -Hansen, gennemsøg området.
Kirstine!
-Hvad fanden sker der? -Winther, gå hjem.
-Det her angår ikke dig. -Gu vil jeg ej.
-Så sig, hvor din ven er henne. -Hvor skulle jeg vide det fra?
Tal tysk, for satan!
Hvad glor du på?
Hvad glor du ...
Lad mig nu være, for helvede!
Esben!
Enten kommer du ud nu, eller også skyder jeg den her krøbling.
Du har slet ikke, hvad der skal til.
Han hjælper en desertør med at flygte.
Nej!
Væk!
Løb, Esben!
Løb, for helvede, når jeg siger det!
Mikkelsen, bliv her!
Giv mig din frakke.
-Mikkelsen ... -Giv mig din frakke!
Du skal holde dig væk fra min familie. Forstår du det?
Forsvind. Forsvind.
Tak.
-Er du sikker på, det er i orden? -Ja, naturligvis.
Ingeborg? Har du kendt mage? Esben Mikkelsen er flygtet ...
-Vi har fået selskab. -Er du blevet vanvittig?
Muligvis.
Mange tak for kaffen og det tørre tøj.
-Jeg må videre nu. -Hvor vil du tage hen?
Hold op. Han er ikke vores problem.
-Han har ingen steder at tage hen. -Han er desertør.
Jeres tab gør mig virkelig ondt.
-Pistolen. -Naturligvis.
-Jeg går nu. -Bliv her.
Du er i sikkerhed her.
Alle her kender min mand. Han ville aldrig huse en dansk desertør.
Hvem har sagt, at han kan blive her?
Han kan ikke bare være forsvundet.
Vi udvider eftersøgningen. Det er et spørgsmål om dage, før vi finder ham.
Der er flere og flere desertører.
Vi må tydeligt sige, at vi ikke accepterer den slags.
Russeren skal væk fra Mikkelsens gård.
Og hvad med konen? Skal vi arrestere hende?
Så ville vi sende et tydeligt signal.
Det er en skidt ide. Mikkelsens mølle er vigtig for vore tropper.
Vi sender et signal blot ved at fjerne russeren.
Vi kan sende hende til fronten for at lune tropperne.
Hansen, vi er ikke dyr ligesom franskmændene.
Gerhard, patruljér fortsat øen, og tal med konen.
Mikkelsen skal findes og sendes til fronten for at gøre sin pligt.
-Hansen, tal med Winther i fængslet. -Javel.
-Gør aldrig det igen. -Hvilket?
-Betvivl aldrig min autoritet. -Beklager, hvis jeg har generet dig.
Nej tak, det er fint.
Vi har ikke fundet ham endnu.
Det glæder mig at høre.
Pak dine ting, og sæt dig i bilen.
-Jeg kan ikke klare alting her selv. -Nu.
Han vil bare gerne overleve.
Alt var normalt, hvis han havde gjort sin pligt.
Normalt for dig måske.
Hvis du får brug for hjælp ...
Jeg har ikke brug for din hjælp.
Jeg vil have min mand og mit liv tilbage!
Hvor kan han være henne?
Ingeborg Schmidt her.
Kan De stille mig om til Gerhard Bauer? Det er presserende.
Hr. Bauer. Jeg er bange for, at der er sket noget frygteligt.
Min mand har fanget desertøren. Esben Mikkelsen.
Har I ikke fundet ham nu, så finder I ham aldrig.
Hvor?
Kom.
Luk mig ud!
Hansen sagde, at I ville have ham død eller levende.
Hvorfor er du sur på Gerhard?
Jeg er ikke sur. Jeg er ked af det.
Hvorfor?
Fordi ...
Du kan ikke huske Esben særlig godt, vel?
Kan du huske dengang, du brækkede armen?
Ja. Gerhard tog mig til lægen.
Nej, det var ikke Gerhard. Det var Esben, din far.
Du ville gerne sove oppe i møllen,-
-men Esben syntes, at det var for farligt.
Men den aften, der fik du lov.
Han sad ved dig hele natten.
Sang han en sang?
Ja.
Det kan du godt huske?
sov sødt barnlille
lig rolig og stille
så sødelig sov
som fuglen i skov
som blomsterne blunde i enge
Gud Fader har sagt
står engle på vagt
hvor mine de små er i senge
Guds-fingrene grande
slog kors for din pande
Guds enbårne røst
slog kors for dit bryst
thi skal ingen djævel dig skade
nu kan i din dåb
med salighedshåb
din sjæl og dit hjerte sig bade
Kirstine.
Så. Rolig. Det er mig.
Hej.
Esben ... hvad ...?
Det er dig.
Så Schmidt ... huggede et lig.
Og I er slet ikke bange for, at de kan se, at det ikke er dig?
Det kan de ikke.
Fordi at der var kun aske tilbage.
Du er død.
Karl må heller ikke vide noget.
-Satans! -Skynd dig!
Det er dejligt at se dig med farver igen.
Sort har aldrig klædt mig.
Han kom for at fortælle, at jeg kan få Sergei tilbage.
Så jeg har inviteret ham til middag.
Jeg har styr på ham, når han er tæt på.
Tak.
Hallo.
Du kan ikke arbejde i møllen mere. Det er for risikabelt.
Du må gemme dig på loftet.
Skal jeg smide ham ud?
Jeg tror, jeg kan klare det.
-Sluk lysene og ... -Lås dørene.
Schüster, tag hjem til din kone.
-Godnat. -Godnat.
Ikke medmindre du vil have blod på hænderne.
Det gør ikke noget.
Hvorfor er du så ikke ved fronten?
Vi kan da også bare holde lidt om hinanden.
Hvis det er det, du vil.
Hold kæft, Morten.
Vi havde en aftale, og det her var ikke en del af det.
-Det skulle stoppe, når Jes kom hjem. -Ja.
Men den regel, den har vi vist brudt en gang eller to.
Jeg savner min mand. Er det så svært for dig at forstå?
Du ved, at jeg gør, hvad jeg kan for at passe på ham. Og han har det godt.
Desuden så finder han aldrig ud af det her.
Nej, det kan du fandeme tro, han ikke gør.
Jeg går ud fra, at det ikke er mig, du smiler på grund af.
Nej.
Jeg har her en anmeldelse fra familien Beck.
De siger, at fru Vesth bryder flagforbuddet.
Tal med hende. Og så er der den her sag.
"Da vi registrerede den døde russer, så vi, at der mangler et lig."
Jeg taler med bedemanden.
Der står her, at russeren har været død i fire måneder.
-Hvornår får du lov at se Jes? -De vil ikke sige noget.
Men Hansen har lovet at hjælpe mig.
-Hvordan går det med Gerhard? -Hvad mener du?
Han er en mand, og du er en kvinde.
Han er bare en god ven.
Jeg har været sammen med Hansen.
Hvad? Er du forelsket i ham?
Nej, slet ikke. Men der er noget dragende ved ham.
Jeg ved godt, det er forkert. Jeg ...
Jeg kunne bare ikke holde ud at være alene.
Jeg ville stoppe det hele, når Jes kom hjem, men ...
Jeg er vist lidt slem, er jeg ikke?
Igen! Igen!
-Giv Gerhard lidt fred, skat. -Starttilladelse givet.
Der er turbulens fra skyerne. Pas på.
Hiv i styrepinden.
Kan du se den flotte, klare himmel? Heroppe kan ingen gøre dig noget.
Og så lander vi.
-En dag skal vi ud at flyve sammen. -Hvornår?
-Spørg din mor. -Flyvelektionen er forbi, unge mand.
Kan du give det her til Sergei?
-Savner du det? -Hvad mener du?
At flyve.
-Jeg overvejer at blive pilot igen. -Vil du tilbage til fronten?
Nej, ikke til fronten.
Men der er måske en stilling som flyvelærer i Tønder.
Jeg elsker at flyve, og det er helt ufarligt.
Så zeppelineren, der eksploderede og dræbte ti, var ufarlig?
Det er ikke det, jeg tænker på.
-Hvad var det? -Det var bare en mår.
En mår? Har den været længe deroppe? De kan forårsage store skader.
-Skal jeg tage mig af det? -Vent!
-Undskyld. Det er jeg ked af. -Det skal du ikke være.
Mor?
Det er bedst, at du går nu.
Vi ses snart igen, Karl.
Kan du hjælpe mor med det sidste?
Kan du lide suppen?
Ja. Den smager dejligt.
Tak. Det sætter jeg pris på.
Det gør en forskel for vores tropper. Det er det eneste, der tæller.
Hansen? Har vi en aftale?
Jeg vil gerne tale kort med Dem under fire øjne, hr. Müller.
Undskyld mig.
Esben Mikkelsen er i live. Jeg fandt et stort hul i bunden af laden.
De tror, at Mikkelsen er i live, på grund af et hul i jorden?
Ja.
Nej. De bad mig efterforske sagen om det forsvundne lig af krigsfangen.
Bedemanden kunne ikke forklare det, så jeg tog ud til laden.
Liget, vi fandt, var så brændt, at vi ikke kunne identificere det.
Hvad hvis Mikkelsen gravede en tunnel?
-Har De informeret Gerhard om det? -Nej.
Jeg vil foretrække ikke at blande ham ind i det.
Han nærer jo visse følelser for fru Mikkelsen.
Undersøg sagen, og underret mig direkte om det.
Tak.
-Jeg skylder dig en tjeneste. -Du skylder mig ikke noget.
Desuden så kom jeg for at høre sladder.
-Hvordan gik det til middagen i går? -Fint.
Fint?
Kyssede han dig?
-Gjorde han? -Jeg skal ikke have nogen ny mand.
Jeg har det godt med bare at være mig og Karl.
Ingen siger, at det behøver være dig og Karl alene for altid.
-Det er rart, at nogen holder om en. -Det kommer ikke til at ske, Marie.
Han er da sød, og da drengene var af sted, kom han da rendende hele tiden.
-Nej, han gjorde ej. -Det gjorde han da. Hold nu op.
-Han kom kun for at hjælpe i møllen. -Nej, han kom tit til middag hos jer.
Hold nu op, Marie!
Undskyld. Jeg ville ikke fornærme dig.
Du trænger til luftforandring.
Skal du ikke med mig op på slottet og fejre kejserens fødselsdag?
Schüster og personalet skal servere. Jeg kunne godt bruge ekstra hænder.
Og så kunne det være, der kommer en, du kender.
-Nu holder du op. -Hold selv op.
Hvad laver du her? Marie er lige gået. Hun kunne have set dig.
Hvad er det, jeg har gjort?
Jeg savner Jes!
Når han kommer ud, så tager vi til Flensborg.
Og så får vi os den lille dreng eller pige, eller hvad det nu bliver.
Goddag, Kirstine.
Hvad kan jeg hjælpe dig med?
Møllen kører. Karl bliver større og større.
Livet er da ikke så dårligt.
Jeg undrede mig bare over en ting.
Før du fik din russiske krigsfange tilbage,-
-hvordan klarede du så den mølle helt alene?
Hvad er det, du vil?
Du har haft besøg.
Jeg vil gerne have, at du går nu.
Når jeg finder ham ...
Kirstine.
-Hvad helvede laver De her? -Esben er i live.
-Og hun ved besked. -Er De blevet forrykt?
Gerhard. Vær rar at begribe det her.
Det her har intet med kærlighed at gøre. Det er ren prostitution.
Jeg burde melde dig.
Kirstine?
Kirstine!
Det er jeg virkelig ked af.
Det her vil få konsekvenser. Det lover jeg dig.
Jeg havde selvfølgelig hjulpet dig, hvis jeg kunne.
Jeg er gravid.
Hvor er det dejligt.
Forstår du det ikke? De finder ud af, at du lever, hvis jeg er gravid.
-Du har jo været død i flere måneder. -Så flygter vi. Nu.
Esben, vi kan ikke flygte. Det er for farligt.
Du tænker på Gerhard.
Hold op.
Du aner ikke, hvad jeg går igennem heroppe.
Nej. Men du ved åbenbart alt om, hvordan jeg har det.
-Gør jeg det? -Du ved i hvert fald, hvad jeg laver.
Ikke?
Det var godt, du sagde det. Jeg skal nok tale med ham.
Nå ... Giver du en omgang?
Kan vi lige tale sammen? Et andet sted.
Hvad laver du her?
Serverer portvin for kejserens fødselsdagsgæster.
Jamen det er jo perfekt.
Vent.
-Bliv dog. -Kun så længe du drikker.
Jeg er her for at arbejde.
Fint.
-Hvad fanden tænkte du på? -Vi kan da godt tale om moral.
Om, hvad der er rigtigt og forkert. Skal vi det?
Det er slut mellem os to.
Ærede gæster. Mine damer og herrer.
Nu skal vi telegrafere til kejser Wilhelm II-
-og ønske ham et lykkeligt og sejrrigt år.
Lad være.
Lad være!
Slip! Slip mig! Stop!
Du skal aldrig nogensinde røre ved mig igen. Forstår du det?
Kejseren takker jer ærbødigt og beder os skåle-
-for vort riges lykke og fremtid.
Nej.
-Jeg kan ikke danse. -Så er vi to.
Prøv lige at fortælle mig en ting.
Er det på grund af humoren?
Er det på grund af dit altid gode humør?
For din status kan det i hvert fald ikke være.
Synes du også, at hendes lille ar er frækt?
Jeg taler om det ar, hun har siddende lige her ved lysken.
-Hvad har du gjort ved hende? -Nej. Hvad har vi gjort ved dig?
Jeg kan ikke finde ud af ... Jeg kan ikke finde ud af hendes smag og duft.
Kan du huske den?
Er det lavendel? Eller er det nyslået græs?
Smagen er jeg ret sikker på. Det er i hvert fald honning.
Det er en meget voldsom smag.
Er det ikke rigtigt?
Jeg tror, at Marie skal have lov til at se dig nu.
Mor!
Er der nogen?
Du skal ikke være her. Jeg vil have min mor.
Så ...
Lille skat.
Du skal ikke være bange.
Det hele er bare en drøm.
-Er du et spøgelse? -Ja.
Men jeg er et godt spøgelse. Kom. Læg du dig ned igen. Luk øjnene.
sov sødt barnlille
lig roligt og stille
så sødelig sov
som fuglen i skov
Esben.
Ja?
Kommer.
Han havde mareridt.
Så nu skal Karl gå rundt med den hemmelighed.
Nej, jeg har ... sagt til ham, at jeg er en drøm.
Hvad havde du tænkt dig? Skulle jeg lade ham græde alene i mørket?
Du var her jo ikke.
Jeg har fortalt det til Marie. Hun tror, det er Gerhard, der er faren.
Hun gav mig en adresse til en, der kan hjælpe, i Sønderborg.
Nej.
Det gør du ikke. Det forbyder jeg dig. Det må du ikke. Det er mit barn.
Men jeg vil ikke flygte, Esben. Jeg hører til her.
Så må vi lade folk blive i den tro, de åbenbart har i forvejen.
Du må gøre Gerhard til far.
Vi ved begge to, at han har lyst til det.
Se på mig.
Du vil også gerne.
Bare indrøm det.
Jeg går nu.
Har du ikke noget at sige?
Jeg elsker dig.
Kirstine?
Kom indenfor.
Var det din ide at sende Esben tilbage i krig?
Ja, det var det.
Vil du have noget at drikke? Kaffe?
Eller portvin? Jeg har en rigtig god portvin.
Det er noget, jeg har stående, til hvis jeg får uventede gæster.
Jeg anede ikke, at ...
Han glæder sig til at se Dem.
Nej! Jes!
Jes. Jes!
De flytter alle tropper fra østfronten til vestfronten.
Nu er alt sat på ét bræt.
Det kunne være begyndelsen til enden.
Forhåbentlig, min kære.
Forhåbentlig.
-Godmorgen. -Forlad mit hjem, Hansen.
-Gå ind på soveværelset, Ingeborg. -Har I en hemmelig tunnel her?
-Hvor I kan skjule jer? -Jeg må bede Dem om at gå.
Og jeg må bede Dem klappe Deres skide forræderkæft i.
-Hvad vil du? -Have sandheden! Forstået, forræder?
Intet under, at din søn døde med sådan nogle lorteforældre!
Det her har jeg drømt om i lang tid.
Jeg føler mig så dum.
Hvorfor det?
Jeg kan fornemme krigen, men jeg aner ikke, hvad der foregår dernede.
Der er ikke meget tilbage at forstå.
Øjeblik.
-Ja? -Undskyld, jeg forstyrrer.
-Hvad er der? -Vi har modtaget et opkald.
Hr. og fru Schmidt er blevet overfaldet.
Normalt ville jeg ikke forstyrre Dem, men det var Hansen, der gjorde det.
Hansen? Kør ud til familien Schmidt og se, hvad der er sket. Vi ses der.
Kør mig hjem. Nu.
Det er Hansens hest.
Undskyld, fru Mikkelsen. Undskyld.
Skammer du dig ikke?
Sådan at efterlade ham alene med en russisk krigsfange.
Hvad?
-Har han gjort dig noget, Karl? -Nej.
Karl har fortalt mig en meget interessant historie.
Om et spøgelse.
Man skal bare kalde på det, så kommer det. Skal vi prøve det, Karl?
Så er det nok. Du er fritaget for tjeneste.
Det tror jeg ikke.
Stop.
Jeg kører hen til familien Schmidt.
Jes var min bedste ven.
Han var altid sjov.
Og glad.
Det ved I.
Men I ved ikke, at han ...
... bad mig om at efterlade ham ...
... i Frankrig.
Og det var ikke, fordi han ikke elskede dig.
For det gjorde han virkelig.
Det var, fordi krigen havde taget hans ...
... hans største drøm fra ham.
Drømmen om at blive far.
Jeg kunne ikke efterlade ham. Det ville jeg ikke acceptere.
Jeg kunne ikke forstå ham.
Jeg troede, at det var overlevelse for enhver pris.
Men jeg tog fejl.
For hvis man mister sig selv,-
-hvad er der så tilbage at elske?
Så.
Nu tror jeg, at denne forestilling er forbi.
Ring til Müller og fortæl ham,-
-at Esben Mikkelsen er blevet anholdt, og at vi er på vej.
Sæt Dem ned, fru Winther.
Sæt dig!
Müller.
Tak.
Portneren, tak.
Hansen og Bauer er på vej hertil med Esben Mikkelsen. Send dem op til mig.
Hvad er det, du laver?
Foretrækker du virkelig, at han kommer til Frankrig og bliver krigshelt?
At han fortæller alle om, hvordan han narrede os?
Stop!
Giv mig geværet.
Tag hans jakke. Hurtigt.
Tag din jakke.
-Karl, hent din flyvemaskine. -Hvad sker der?
Der er ikke tid til at forklare, men vi må af sted. Med det samme.
Marie?
-Hvad sker der? -Tag af sted. Jeg skal nok klare mig.
Værsgo.
Pas på møllen.
Pas godt på dem.
Af sted.
Skjul pistolen.
Vil du være venlig at fortælle mig, hvad helvede der foregår?
Hansens lig er blevet fundet.
Du hjælper en forræder?
Hvad er forræderi? At forsøge at overleve?
Vi må gøre noget for at råde bod på vore handlinger i krigen.
Müller!
Selv hvis I når til grænsen, kommer I aldrig over.
Det burde du vide bedre end nogen anden.
Ved du, hvad fugle frygter mest?
Når en af deres unger skal flyve fra reden for første gang.
De ved, at de er nødt til at lade dem prøve selv.
Også selv om de måske dør af det.
I får ti minutters forspring. Mere kan jeg ikke give jer.
Tak.
-Esben! -Ja.
Jeg skal bruge to minutter til at gøre flyvemaskinen klar.
Kirstine, hent noget vand på lageret. Esben, du holder vagt her.
Ja, selvfølgelig.
Værsgo, Karl.
Kan du reparere den?
Det kan jeg ikke.
Jeg skal ikke samme vej som dig, min dreng.
Men Gerhard, han kan reparere den.
Men er du ikke min far?
Jo. Det er jeg.
Men det er Gerhard også.
Jeg er så stolt af dig.
Du er sådan en stor, stærk dreng.
Kommer I?
Jeg skal ikke med.
Selvfølgelig skal du med, Esben.
Selvfølgelig skal du med, Esben!
De kommer nu. I kan stadig nå det.
Men kun hvis jeg bliver.
Men jeg vil ikke miste dig igen. Nej.
-Jeg vil ikke miste dig igen. -Det kommer du heller ikke til.
Det kommer du heller ikke til.
Kig på mig. Det kommer du heller ikke til.
Jeg er lige her.
Og her.
Og han er en god mand.
Vi skal af sted.
Pas godt på dem.
Skyd ikke! Der er en familie om bord!
Stop.
-Det var mig, der skød Hansen! -Det taler vi om senere.
Overgiv Dem. Nu ingen dumheder.
Nej, Esben. Esben!